Hvor skal vi starte?
Med fejebakken? Skeen? Nudlerne?
Bamsen?
Stegepanden?
Ilden? Apolloaben? "Vær min"?
Hvornår startede det egentlig?
Tja, det startede for tre dage siden i Liman i West Virginia.
Det var der, jeg og min kæreste Phoebe boede.
Hun er det eneste positive, der nogensinde er sket for mig.
Helt ærligt kan jeg ikke huske, hvordan mit liv var før hende.
Vi var det perfekte, totalt langt ude par.
Hun var perfekt, og jeg var totalt langt ude.
Og vi var faktisk virkelig lykkelige.
Sådan ville jeg altid have det, så jeg sparede op til den perfekte ring-
-og planlagde den perfekte romantiske tur at overraske hende med.
Og så ødelagde jeg det...
For fanden, Mike...
Det er jeg virkelig ked af.
-Jeg troede, jeg kunne slå panikken. -Det er okay.
-Nej. -Jo, det er.
Det er ikke okay. Jeg ville så gerne gøre det her for dig.
Og så ødelagde jeg det hele, og nu tager vi hjem. Det er min skyld.
-Er du ikke vred på mig? -Nej.
-Du kan ikke gøre for det. -Godt. Tak.
Fandens...
-Har du noget med dig? -Nej, vi skulle jo flyve.
-Hvorfor skulle jeg have det? -Godt, du har tjald på dig så.
Jeps. Undskyld.
Hej, Phoebe. Hej, Mike.
-Hej. -Skulle I ikke til Hawaii?
Blev det lidt for svært igen, Mike?
Engang måtte jeg køre din fyr her hjem, da han fik sådan et panikanfald.
-På motorvejen. Han ville ud af byen. -Var det derfor, du stoppede os?
Ikke så fræk, lille Larson. Tænk, hvis jeg tjekkede bilen efter i sømmene.
Din fyr kan lige så godt have en tandbørste liggende på stationen.
-Ikke, Mike? -Nemlig.
Jeg ville bare sige "Velkommen hjem."
Jeg bærer taskerne ind.
Vil du have en omelet?
Måske er tiden inde lige nu?
Hej, Mikey?
Hvordan går det? Jeg tror, at den... Hej!
Hov!
-Av for satan. -Undskyld, Phoebe. Brændte du dig?
-Lad mig lave maden. -Godt. Undskyld.
-Hold op med at sige undskyld! -Okay.
APOLLOABEN & CHIP
Apolloaben... "Bang! Der fik jeg dig!"
Hej. Jeg fik lige en ny idé til Apolloaben.
Cool! Hvad er det?
MANDAGSTILBUD, DER GØR DIG GLAD
TIRSDAGSTILBUD, DER GØR DIG GLAD
CIA'S HOVEDKVARTER, LANGLEY, VA
Hvordan fanden skal jeg læse det her?
Hej! Hallo!
-Arbejder du over? -Du arbejder ikke for mig. Hvad vil du?
Jeg savner dig bare.
Altså du ved... Kan du ikke røbe lidt hemmeligheder?
Det er nok, agent Douglas.
Godt, så går jeg. Mangler du...?
-Lasseter. -Ultraprogrammets Toughguys er aktive.
-Målet er aktivet Howell. -Hvad for noget?
-Han skal elimineres inden 24 timer. -Ikke på amerikansk jord.
Vi lovede at beskytte ham. Hvem er det? Yates?
Operationen er startet. Du underrettes af ren høflighed.
-Hvem taler jeg med? -Bland dig udenom. Hav en rar aften.
Apolloaben og Chip tænker nok: "Hvad hulan skete der?", ikke?
Og så indser de, at Den Stærke Tomat faktisk stod bag modstandsbevægelsen.
Men de fattede ikke, at Fido Astro også var med. Det er først i næste bog.
-Nej? Altså nej! -Jeg ved det godt.
-Kors, hvor er jeg skuffet! -Han er jo menneskets ven. Ikke abens.
-Ja. Det forstår jeg set i bakspejlet. -Han er en køter.
-Skriv dog det hele ned. -Jeg kan bedst lide at snakke om det.
-Apolloabens eventyr. -Jeg elsker dem.
Jeg tror også, andre vil elske dem og endda ville læse dem.
Hvis altså du skrev dem ned. Hvis du gjorde noget reelt med dem.
-Jeg har det skidt med én ting. -Hvad?
Den der bil har så mange kilometer på bagen.
Først blev den bygget på et samlebånd, og så blev den sendt hertil.
-Og så kørte han rundt i den. -Nemlig.
Men i alle årenes løb og sikkert i flere årtier-
-har det der træ bare stået der og intet gjort før i aften.
-Og...? -Jo, bilen har kørt og kørt.
Og det der træ har bare stået der.
Det har stået der i årevis, til der kom noget, der ikke ville køre mere.
Og så var det bare: "Niks. Nu stopper du også."
Og det der træ, der aldrig før har gjort noget-
-ødelægger det smukke, der bevæger sig så hurtigt som vinden, og...
-Hvorfor græder du? -Fordi det er, som om...
Er jeg træet?
Nej. Nej da.
Det tror jeg, og du er bilen. Og jeg holder dig tilbage.
-Du er ikke træet. -Okay.
Jeg elsker dig.
Phoebe, jeg er virkelig ked af alt det der med Hawaii.
Det gør ikke noget.
Jeg gik for vidt. Jeg blev virkelig ked af det.
Det vil ikke altid være sådan her.
Mike, du er den stærkeste, sødeste mand, jeg kender.
Jeg elsker dig sindssyg højt!
-Du er langt ude. -Ja.
CIA'S HOVEDKVARTER, LANGLEY, VA
-Yates? -Kors altså...
-Ja, Victoria? -Vi skal tale sammen. Nu.
Vi var vist også færdige. Tak skal I have.
Hold op med at undgå mig.
Nogle Toughguys er ude efter mit Wiseman-aktiv. Hvad er Toughguy?
-Hvor har du hørt det? -Passer det?
Det kommer ikke dig ved. Okay?
-Wiseman var mit projekt. -Som var dødfødt.
-Hvad tuder du for? -Vil du have mit dødfødte projekt?
Vi tager resten inde på kontoret.
Hvad er du så vred over? Du afsluttede jo hele projektet.
Ja. Der var nogle fejl. Folk kom galt af sted.
Jeg troede ikke, en snothvalp som dig ville komme efter de sørgelige rester.
-Jeg fik jobbet som chef. -Midlertidig. Du fedtede dig til det.
-Nej, jeg fortjener jobbet. -Siger hvem? Daffy Duck?
Daffy Duck... Jeg må gøre noget rigtigt, for jeg har været her i to år.
Det skulle være to måneder. Du skal passe på aktiverne, ikke slå dem ihjel.
-Vi rydder ud i rækkerne. -Hvad?
Howell prøver hele tiden at rejse, så han skal tilintetgøres.
-Skal han dø, fordi han vil rejse? -En sikkerhedsrisiko. Jeg gør bare...
-Det er et menneske! En amerikaner. -Som tilhører staten.
-Er du da syg i hovedet? -Var din mund.
Hør her, din tølper. Hvis du tror...
Nej, hør her, din sure, nedladende kælling. I dag dør Howell.
Og du kan intet gøre. Hvad vil du nu gøre?
Kontakter du min chef? Du gør fandme, som jeg siger!
Sit! På plads! Mak ret!
Og nu fordamper du fandme fra mit kontor.
Rose: Vi ses om 15
Hvad er der?
Ikke noget. Jeg er bare nødt til at arbejde.
Det er jo smaddertidligt.
Ja, men det er også vigtigt.
-Hvad er det? -Jeg skal ordne nogle varer.
Jeg elsker dig.
-Rose! Hvordan går det? -Hvordan skær'n?!
-Er alt vel? -Jeg er altså supertaknemmelig.
Du ved da, at jeg altid er klar til at hjælpe dig.
Ikke? Åbn nu bagsmækken.
-Godt så. -Det er fint. Intet usædvanligt.
Helt fint...
Er du klar? Kom nu. Sådan, ja.
Det er endnu mere ulovligt end, hvad du plejer at få. Er du med?
Det er fandme fede raketter. De vil lyse hele himlen op.
Det bliver Phoebe glad for. Det er helt perfekt!
Det er jo det fedeste forlovelseshalløj, du har gang i.
-Ikke? -Jo. Jeg elsker hende jo.
-Så må man sætte alt ind. -Ja. Det sker jo kun én gang.
-Det lyder seriøst. -Tak!
-Skal du af sted? -Først hjem og så på arbejde.
-Ikke tage syre og tjekke strippere? -Nej, du. Det er også skidetidligt.
-Tak, Nancy. -Tak, Mike.
VIL DU VÆRE MIN?
"Chariot progressive. Listen. Mandelbrot set is in motion."
"Echo Choir has been breached, we are fielding the ball."
Er det teksten til en sang?
Fandens også.
Nej.
"Chariot progressive. Listen."
-"Mandelbrot set is in motion." -Skal du handle ind?
-"Chariot progressive", Mike! -Hold nu op.
-"Chariot progressive!" -Har du det godt?
"Mandelbrot set is in motion. Echo choir has been breached."
"We are fielding the ball."
"Chariot progressive." "Chariot progressive..."
-Hør her, Mike. Du er i fare. -Hold op.
Jeg er nødt til snart at lukke.
Jeg er virkelig ked af alt det her.
-Undskyld. Jeg har prøvet. -Det gør ikke noget.
Skal du ikke have din suppe?
Hej. Lad min bil være!
-Hej. -Jeg har lige dræbt to. To mænd.
-Sejt! Hvorfor? -De prøvede at bryde ind i min bil.
Med pistoler og knive.
-De angreb mig! -Røvede de dig?
-Jeg kørte ske lige ind i en af dem. -Ringede du til politiet?
Jeg er jo morderen! Og så har jeg bilen fuld af græs og magiske svampe.
Jeg har dræbt to på en p-plads!
Kom, Phoebe, ellers pisser jeg i bukserne. Jeg pisser altså i bukserne.
Hvad skete der?!
Hvad fanden skete der?
Jeg skød ham i hovedet. Og ham der skar jeg halsen over på. Han døde.
-Dræbte du dem bare? -De ville stikke mig med en kniv.
-Hvorfor? -Det ved jeg da ikke!
Jeg ved det ikke, men jeg går altså amok. Jeg er vildt bange.
-Hænderne op! -Fandens.
-Ja. -Mike?
-Undskyld! -Slip den!
-Hvad? To ofre? -To aktiver, der skulle tage Howell.
-Hvad skete der? -Han havde en ske.
En skide ske?!
-Vi ved ikke, hvad der skete... -Han er for fanden aktiveret nu!
-Javel! -Lasseter må være der.
Afspær byen, og find hende. Afspær broen.
-Ja. -Hvor er Howell?
-Hos politiet. -Perfekt. Så tager vi ham der.
-Han er anholdt. Det kan kun gå godt. -Naturligvis.
Brug aktiverne Crane og Laugher.
Godt. Vi tager det hele en gang til, så jeg har forstået dig ret.
Altså... Jeg fik ham med skeen, og så eksploderede hans lunger.
-Det var ikke lungerne. -Jo. Han kunne ikke få vejret.
-Lungerne sidder ikke i halsen. -Det ved jeg godt.
Eller... Nej, det ved jeg ikke. Jeg aner hverken op eller ned.
Du sagde noget om en dame. Hvad var det, hun sagde?
Altså hun sagde... Det ved jeg ikke! Noget sludder.
-Jeg ved ikke, hvad hun sagde. -Skat, vi er i fængsel.
Prøv nu at huske det. Hvad sagde damen?
Hun sagde:
"Mandelbrot set is in motion."
"Echo Choir has been breached. We're fielding the ball."
-Hvad fanden betyder det? -Aner det ikke.
Jeg ved det ikke, men jeg kan tydeligt huske det.
Jeg kan huske alt fra de sidste 94 minutter. Hvordan ved jeg, det er 94?
Jeg husker hver en detalje...
Mike, hør her, og slap så af.
Ja, Mike. Nu skal du falde helt til ro.
Hvor mange gange har du siddet her, siden du fyldte 22?
Din tilsynsværge taler godt for sin sag, for du er aldrig ude ret længe...
Højst et par timer vel?
Godt. Sig, du ikke slog dem ihjel.
-Det var selvforsvar. -Ja.
-Hvad? -Hvad skulle han gøre?
Du er hans pige, hans mor, hans tjenestepige og udlejer.
-Er du nu også hans advokat? -Det var... Det skete bare.
Mike...
-Det var ikke med vilje. -Var det ikke?
To personer er jo døde. Det slipper du ikke godt fra.
-Hvad fanden var det? -Hvad sker der? Luk og lås!
Vi har et problem.
-Hvorfor gik strømmen? -Aner det ikke. Kom nu.
-Vent lidt. -Jeg vil ikke derind, Mike.
Mike... Sådan, ja.
Alle linjer er nede, både radio, nettet, telefonen...
Hvem fanden er det?
Mike!
Tag pistolen!
Løb!
Ned på gulvet!
Løb, Phoebe!
Phoebe, pistolen.
Kom!
Løb nu!
Vent!
-Hej, søde. -Hvorfor er Liman afspærret?
Hvorfor er der folk i beskyttelses- dragter a la Alien? Hvad laver I?
-Der er en gammel tæve med rabies. -Du har god stil, Adrian.
Du aktiverede Howell, og to af mine Toughguys døde.
-Hold op med at blande dig! -Du roder jo med mord.
-Det her er vores sidste samtale. -Jeg ødelægger dig. Hører du?
Det er noget af en trussel fra en gammel dame og hendes mobil.
Mig kan du ikke ramme.
Du kan ikke engang... Lagde du på? Det er bare løgn...
-Phoebe, hvor skal vi hen? -Væk fra den her lorteby.
Det ved du godt, jeg ikke kan.
Måske er det noget andet nu, hvor folk prøver at dræbe os?
-Godt. Hvorhen? -Men for fanden da...
-Vi tager min bil hen til Rose. -Hvad?
-Vil du være høj nu?
Nej, jeg mente... Rose har jo våben.
Han kan skjule os. Jeg har også stadig håndjern på.
-Du kan nok ikke bestemme her... -Alle strisserne er jo døde!
Når ham i cellen ikke har set pistolen, peger man ikke og råber "pistol".
Det er jeg med på. Det var også dumt. Undskyld.
Råber en morder "Vent!", så siger man ikke: "Hvad vil du?"
Nej, det har du ret i. Undskyld!
-Lad være med at råbe mere af mig. -Jeg bliver lidt bange.
-Vi skal da finde ud af... -Alt er godt. Vi lever.
Ikke? Vi lever stadigvæk.
Jeg lover, at der ikke sker mere. Vi sætter os ind i bilen...
For fanden!
Det var det, de var i gang med!
Nå... Så tager vi min bil.
Hvornår er du hjemme? Vi savner dig
-Hallo? -Jeg er i Liman. Jeg aktiverede Howell.
-Hvad? -Yates' Toughguys er her også.
Jeg prøver at redde Howell og sabotere Yates' plan.
-Der er noget galt. Stationen brænder. -Jeg fatter ikke noget.
-Hvad...? Jeg burde ikke sige noget... -Hør efter.
Jeg har ingen våben. Du får positionen til en mark, så kan du sende noget.
Og hvor fanden finder Yates sine aktiver?
Er de trænet til det her, ville de arbejde stille og effektivt.
-Undskyld, jeg er nødt til at gå. -Nej! Du må ikke lægge på.
Jeg sidder fast som en rotte i et bur. Han slår mig ihjel.
Kom nu, Petey. Jeg har brug for din hjælp.
Så er vi her.
Hej?
-Du blev pludselig så stille. -Der er også helt stille indeni mig.
Som om... Jeg har nok fået et anafylaksisk chok.
-Det hedder det ikke. -Jeg prøver at huske, men...
Jeg kan intet huske. Ikke engang hvor jeg gik i skole.
-Lad være med at tænke på det. -Har jeg gået i skole?
Har vi nogensinde talt om mine forældre?
-Skal vi gå? Er det planen nu? -Ja.
-Fandens. -Hvad?
Tænk, hvis jeg er en robot.
-Nej. -Med hukommelse målt i gigabyte.
-Og indprogrammerede karatesekvenser. -Du er ikke en robot.
-Avanceret bioteknik. Er det mig? -Mike?
-Du er ikke en robot. -Hvordan ved du det?
-Jeg tænker så mærkeligt lige nu. -Det ved jeg godt.
Ved du, hvad en "M1 Abrams" er for en fisk?
Det er en kampvogn. Jeg ville kunne opremse 50 mere.
Hvornår har jeg lært det? Det har jeg aldrig lært om.
Jeg ved intet om kampvogne, pistoler eller bomber, men nu ved jeg alt.
Stands så! For fanden, Mike, er det dig?
-Hvad fanden laver I her? -Må vi komme ind?
Ind med jer! Ind! Sikken aften! Jeg skal ikke dø af abesyge altså!
Hvad fanden...?
Hvad satan laver I?
Jeg sagde diskret! Hemmeligt. Ikke midt på parkeringspladsen, vel?!
-Det er... -Hvor er vores aktiver?
Hvad? Sidder de på ladet af en mørk lastbil?
-Du sagde rudimentært. -Ja, det gjorde jeg.
Tak.
Laugher? Hvad er der sket? De sagde, du var faldet i kamp.
Vi fandt ham på politistationen for en halv time siden.
-Så du så altså Howell? -Han slog mine tænder ud.
Men jeg fandt dem.
Nå da.
Tak. Vi er nødt til at blive lidt, for det er for farligt derude lige nu.
Hvorfor er du kommet? Hvorfor gik du ikke hjem?
For den gale er alting galt, og din galskab smitter. Jeg er helt forvirret.
Vi troede jo, vi var i sikkerhed her.
-Hvordan i sikkerhed? -Hvad er du bange for?
-Det sagde jeg jo. Det er de der... -Hvad for noget?
Aber! Hvorfor tænker du på sikkerhed?
-Hvad er det for noget sludder? Hvad? -Rose...
-Nærområdet er sikret. -Det er Big Harold og Quinzin.
Og det er Mike og Phoebe.
-Vent! Mike kender jeg da. -Jinx? Ikke?
Pis også. Førstepladsen i tre uger, og så kom dine spillere til skade.
-Hvad? -Vi spiller da Fantasy Football.
Uden nogen siger noget til mig? For fanden da!
Alle har deres eget Fantasy Football- hold, men Rose er bare...
-Rose sidder der bare mutters alene... -Jeg aner intet om Fantasy Football.
-Og? Ingen siger jo noget til dig. -Nu blev jeg ked af det.
-Alle rotter sig vist sammen nu. -Må jeg spørge om noget med de aber?
-Og gasmaskerne... Hvad er det? -Har I ikke hørt noget?
Hele byen trues af en dødfarlig epidemi i stil med "døden fra rummet".
-Hvad? -Ved I ikke noget?
I må da se tv! Få nu tændt for lortet.
Myndighederne sætter fortsat hele byen Liman i karantæne.
De første tilfælde af supertyfus blev registeret tidligere i aften.
-Broen til byen er lukket af... -Hvad sagde jeg?!
-Det passer jo ikke. -Smittekilden er disse to personer.
-Ser I dem, så kontakt myndighederne... -For fanden, Phoebe!
...med det samme, da de to dyreretsaktivister er smittebærerne.
Undgå enhver form for kontakt med dem.
-Hvad? -Lasseter står bag udbruddet.
-Hvorfor er I i tv, Mike? -Alt for tæt kontakt med aberne...
Mike, ved du noget om det her?
-Var det hende damen, der kom? -Ja.
Hvad fanden?! Kender du den der abeglade kælling?
-Slap nu af! -Det kan du sagtens sige...
Jeg vil have svar, og jeg vil have dem nu!
Rose, hør nu efter. Det er ikke, som det ser ud.
-Det her lyder gustent... -...1 304 132 0198.
Der sker noget gustent. Jeg dræber mennesker. Måske er jeg en robot.
For fanden i helvede... Du har jo fået abesyge!
-Nej, Rose... -Du skal i karantæne.
-Rose, hold nu op. -Du skal i karantæne, din nar!
-Det var satans. -Vent!
Hej, for fanden...
Rose? Undskyld.
Rose, prøv at lade være med at ringe til det nummer fra tv.
Skulle jeg ringe til myndighederne?! Og blive neutraliseret?!
-Lad os nu tale fornuftigt om det. -Niksen biksen!
Godt.
Rose, jeg tror, jeg kan dirke låsen op.
-Fino, dino. -Fint.
-Wow! -Hernede har jeg aldrig været.
Phoebe, tror du, at jeg måske har den der sygdom?
-Hvad? Den opdigtede abesygdom? -Hvordan ved du, den er opdigtet?
Jeg mødte jo hende damen.
Hvordan har du det da? Har du det skidt?
Nej.
Jeg har det helt fantastisk.
Psykotisk POLITIET JAGER MENTALT SYG
Hold da fest!
MORDBRAND Mentalt syg på flugt
Helt ærligt!
-Hallo? -Hvorfor sender du våben til Liman?
Ved du, du hjælper en CIA-agent, der bringer landets sikkerhed i fare?
Hvad kalder man den slags, Petey?
Når nogen vil skade deres eget land? Nemlig! Landsforræderi.
Og kan du så minde mig om, hvad straffen er for landsforræderi?
Ja, vi giver dig en kugle for panden.
Jeg ved, du er loyal over for Lasseter.
Men det er slut nu. Ikke mere hjælp. Er det forstået?
Tak for oplysningerne om Howell. Folk skal underrettes om ham.
Ring til Kruger. Yates træner psykotiske...
Jeg er nødt til at sige, at underretter du folk...
Nødt til? Hvad?! Vi må da stoppe ham.
At informere folk om det er det samme som at begå landsforræderi.
-Pete! Peter! -Tilgiv mig.
Jeg kan intet stille op mere.
Hvad fanden?!
-Hvad laver du? -Vi er nødt til at flygte.
Hold op, Phoebe. Det er nok ikke nogen god idé.
Rose er okay. Han bliver god igen. Han er lidt følsom og indviklet.
Jeg venter altså ikke på, at din pusher træffer en beslutning.
-Ved vi, hvor Howell er? -Hos sin ven.
Vi tager det i stadier. Sæt Newton, Laugher og Bourbon ind.
-Er pressemeddelelsen klar? -Javel.
Der må anvendes rioflexin-gas.
Ikke flere chancer eller fejl. Bare lige på og hårdt.
-Pis! -Hvad laver du?
Jeg vil komme lidt længere og prøve at nå til det andet lokale.
Tiden er nok ikke inde lige nu...
Må jeg måske ikke være med i din liga? Jeg spiller da også fodbold.
Hvad fanden?!
-Pokkers! Phoebe! -Mike!
Nej!
Hej... Mike!
Kom! Sådan, kom her! Hold dig vågen!
Den der gas gør dig træt, men det her hjælper lidt.
-Men du må ikke sove. -Jeg er træt.
Du må ikke sove! Sover du, så dør du. Det er sådan, gassen virker.
Den lukker for kroppen, så du må ikke sove!
Hej... Skat!
Nu skal du vågne, okay?
Nej... For fanden da! Nej!
Tænk på Chip og Apolloaben.
Jeg elsker dem jo. Dør du, dør de også.
Du må ikke dø!
Hej...
Vågn op, Mike...
Jeg elsker dig.
Se på mig.
Du glemmer det her igen... Jeg elsker dig...
...starte på en frisk, langt fra alt det her.
Bare dig og mig.
Du er fri. Langt væk fra alt det her.
Det er slut.
Afhøring nummer 13985...
Det er vores sidste møde, Mike.
Vi ses aldrig mere. Det er slut.
Vågn op! Kom nu... Vågn op...
Kom nu!
Sådan.
Hej...
Hvordan vidste du, hvad det er for en gas?
Godt... Jeg...
Nej, nu vil jeg vide, hvad der foregår. Hvor kendte du den gas fra?
Jeg aner ikke, hvad der foregår, men hør her...
Hej... Mike, Mike... Kom nu...
Jeg ved ikke, hvad der sker nu, men jeg ved, hvad der sker med dig.
-Du skal høre efter. -Så fortæl.
-Det lyder helt ude i hampen... -Fortæl nu, hvad der foregår.
Jeg...
-Jeg er din vogter. For fem år siden... -Vogter?
Prøv lige at høre her... Jeg er fra CIA.
-Men alt er okay... -Hvad er det, du siger?
Jeg ville så gerne sige det til dig...
Er du ikke min pige?
Selvfølgelig er jeg da det. Det er jo det, jeg prøver at sige.
Jeg vil ikke se på dig lige nu. Jeg må ud herfra.
Mike! Mike, lad mig nu forklare.
-Mike! -Nej! Nej!
-Lad mig være! -Åbn døren, Mike.
-Nej, rør mig ikke. -Mike...
Jeg vil bare vide én ting.
-Er jeg et rigtigt menneske? -Ja, du er.
Er dine forældre døde i virkeligheden?
Hvor meget af det, du har sagt, er løgn og latin?
Ikke det hele.
Drop den der voksenstemme. Jeg elskede dig jo.
Jeg elsker dig stadig, og jeg ved ikke engang, hvem du er.
Hold op med at vande høns. Du lærte, hvordan man gjorde, ikke?
For at gøre nogen til et følelsesmæssigt vrag. Hold bare op.
Drop det! Så drop det dog!
Ikke flere løgne.
-En sidste chance. Ikke flere løgne. -Okay.
-Forsvind. -Nej.
Ud af min bil.
-Jeg kan ikke... -Ud af bilen!
-Ud! -Det er for fanden da min bil!
Ud med dig!
Phoebe! Phoebe!
Du skulle fanges i live.
Der var du heldig.
Pokkers!
-Nej! Nej, nej! -Bang, bang! Bang!
Phoebe! Phoebe!
-Phoebe! -Nu gør jeg noget rigtig slemt.
Phoebe!
Fandens.
-Her lugter af benzin. -Benzin?!
Fandens! Nej! Nej!
For helvede! Åh, nej!
-Jeg hader dig, din nar! -Jeg hader også dig, din nar!
Du skal lige se noget. Hej? Vågn op!
Vågn så op. Jeg skal jo vise dig noget.
Se der!
Mike! Mike!
Hej!
Der har vi jo selveste frøken Stockholmsyndrom 2010.
-Yates, hvad laver du her? -Hov. Det lød lidt uprofessionelt.
Hvem er det, der bestemmer her?
-Står skrankepaverne nu for den slags? -Sådan er det, når man er under jorden.
-Man misser de vigtige opdateringer... -Er du overhovedet bemyndiget?
-Hvor er Kruger? -Siger du, der hellere sutter pik...
...end at arbejde for føden, og så sår du tvivl om min bemyndigelse!
Jeg har faktisk læst din journal.
Du har ingen hemmeligheder, som jeg ikke kender til.
Din kæreste er ikke menneske. Han er et af vores produkter.
Trist, at en forsøgskanin gjorde dig våd i bukserne et par gange-
-men det skal sgu da ikke ødelægge hele dit liv.
Når enden er god, er alting godt. Nu leder jeg en stor mission.
Og hvad så med dig?
Du er anholdt for disciplinærbrud og har fået skamferet ansigtet.
Og din værdiløse, stenede taberfyr blev lige brændt levende.
Hej?
-Nej! -Rolig nu.
Hej.
Kan du kende mig nu, Mike?
-Ved du, hvem jeg er? -Ja, kvinden fra butikken.
Ja, men ved du, hvem jeg rent faktisk er?
-Er du min mor? -Nej.
-Vi skal altså i sikkerhed. -Nej. Næ, du!
Jeg går ingen steder, før jeg ved, hvad der foregår.
Hvem er du, og hvad har de gjort med min kæreste?
Kan du huske, du blev taget for noget LSD, da du var 18?
Der mødtes vi. Jeg ledte efter folk til Wiseman-projektet.
Tanken var, at vi skulle rekruttere tredjegangsovertrædere.
-De skulle kunne melde sig frivilligt. -Til hvad?
-At være med i et eksperiment. -Et eksperiment?
Ja.
-Det var en fejl. -Nej. Du var en succes.
Alle andre, vi forsøgte os med, slog fejl...
Men du var den rene succes.
Men det var ved at drive dig til vanvid. Det var alle også ved.
Risiciene var større end gevinsten.
Derfor annullerede jeg hele projektet. I fik nye liv og identiteter.
-I kunne starte på en frisk. -Men...
I tog alle mine minder fra mig og gjorde mig helt blæst i hovedet.
Og efterlod mig her med en pseudokæreste.
Stop lige en halv. Du har ikke altid været sådan her.
En langsom type, der ikke kan rejse fra byen.
-Dine fobier skal beskytte dig. -Mod hvad?
Sig det til dem, der vil dræbe mig. Hvem er de forresten?
-Hej! Det er dig fra tv! -Hej!
-Abeknalder! -Hvad?
Hvor skal du hen?
Howell lever, og han og Lasseter blev set ved en tankstation ved Chestnut.
Fandens!
-Hej? -Hola! Send en drone op.
Omgående. Ring, når den nærmer sig.
Vil du sprænge en hel by i luften?
-For at fange én mand? -Fløjlshandskerne er røget, Phoebe.
Det er fint. Fortsæt bare!
To personer er set med kurs østover på Perriman Way.
-De er på vej hjem. -Vel går han da ikke hjem.
Nok er han langsom, men han er ikke dum.
-Du går da ikke hjem, vel? -Jo. Jeg vil hvile mig.
-Der er måske snigskytter. -Nå? Så skyd mig dog!
-Hvad kommer det dig ved? -Jeg vil ikke have, at du dør.
Jeg holder jo af dig.
Men jeg er altså ligeglad.
Skal jeg dø, er det, mens jeg stener med et smil på læben i min seng.
Du kan selv vælge, om du så er der eller ej.
Otis, tag Beedle, og gå hjem til Howell. Se, om han og Lasseter er der.
-Nu! -Undskyld. Så gerne!
Hvad fanden glor du på?
Hvad er Apolloaben?
En abe, jeg opdigtede, der er astronaut og tager på eventyr.
Du ved godt, at Phoebe skulle forlade dig og melde sig igen, ikke?
Da du var med i projektet, holdt hun altid øje med dig.
De andre slog fejl, men ikke dig. Hun havde stor tiltro til dig.
For hende var du menneske. Hun skulle installere dig og få en ny opgave.
I stedet forlod hun os og blev hos dig. Hun gav afkald på hele sit liv.
Det skulle du bare vide.
Mrs Lasseter?
Kom! Vi må væk herfra!
Howell er set på stedet.
Send straks forstærkninger.
-Godt. Lad os bruge dronen. -Og Otis?
-Dronen! Giv besked! -Gør klar til angreb.
Bekræft, tak, agent Douglas.
Klar til angreb.
Sådan. Bliv liggende.
For fanden da! Bliv her.
Beedle!
-Målet fundet. -Afventer grønt lys.
-Skyd! -Bekræft venligst, agent Douglas.
Skyd for helvede!
For fanden da! Affyr den så!
Smid bomben!
Nu! Kom nu. Nu!
-Chancerne daler... -Din fede nar!
Ti, ni, otte, syv, seks...
-...fem, fire, tre... -Så stå da pokker i det!
Målet er ikke længere fastlåst.
Det gode gamle stegepandetrick.
Pis med pis på!
-Det er Kruger. -Hallo, Kruger. Kan vi tale sammen?
Ryd området!
Ryg det roligt og omgående. Det gælder også køretøjer...
Otis, hvordan er du havnet i den her suppedas?
Du skal ikke svare.
Det er måske dem, der har Phoebe. Og derfor svarer jeg.
Nej, Mike!
Hallo?
-Hallo? -Hvem er det?
-Du siger det først. -Wow. Det er virkelig dig.
-Mike Howell? -Ja. Hvem er du?
Dit hus...
-Brænder det ikke nu? -Nej. Det er næsten som normalt.
-Nå. -Hvad sker der så nu?
-Har du tænkt dig at kapitulere? -Nu slipper jeg aldrig væk!
Nemlig. Jeg kapitulerer.
Kommer du til Max-parkeringspladsen, så jeg kan overgive mig?
Mener du Max Goods-pladsen? Den over for dækbutikken?
-Ja! -Og hvad sker der så?
Hvordan gør man? Skal jeg skrive under på noget?
Din pige sidder her. Vil du se hende i live igen?
Det ved jeg ikke.
Ville det være okay, hvis jeg blæser hjernen ud på hende?
Nej, det er ikke i orden. Er hun der virkelig?
Mikey?
Det må du undskylde.
Det er mig, der er træet.
Jeg er træet. Du er bilen.
Hører du?
Jeg elsker dig.
Du kan rejse. Hvorhen du vil. De kan aldrig...
Sikke noget sludder.
-Hvad laver du? -Redder min pige fra Max Goods.
Ud! Ud af bilen!
Nu er det alvor! Kom nu! Løb! Skynd jer!
Kom nu!
Det er det her, I har ventet på. Det er ikke en øvelse!
Vel? Han er den rene dræbermaskine. Han er lydløs og sniger sig ind.
Er I med?
Laugher! Kom!
Phoebe? Phoebe?
-Jo, Phoebe... -Mike!
Jeg ville bare sige...
...at jeg elsker dig, og at alt nok skal blive godt igen.
Det bliver ikke helt perfekt, men det bliver bedre.
-Vi skal bruge et nyt hus... -Kan I ikke dræbe ham?
-Dræb ham nu! -Jeg redder dig.
Og det her er snart overstået.
Om ikke ret længe...
-Phoebe! -Der!
Giv dig så, Yates. Lad mig gå. Det er det eneste, han vil have.
KØKKENREDSKABER
Nu!
Laugher!
Phoebe!
Laugher, gør så en ende på det!
Lad være med at gemme dig.
Kom frit frem! Jeg vil tale med dig.
Kom nu frem!
Kom her!
-Du ved det allerede... -Hvad? Hvad ved jeg?
-Fortæl, hvad jeg ved! -Du er på røven.
-Nå? Hvordan det? -Min værdiløse, stenede taberfyr...
...dræber dig, og det ved du udmærket.
Ved du hvad? Du...
Vi er ret ens.
Skrid med dig!
Rend mig! Du bliver fandme helt til grin på kontoret i morgen!
Rend og hop med din skide abeidiot!
Det er uhyggeligt. Kommer du ikke frem? Jeg vil bare snakke med dig.
Bare snakke...
Undskyld.
Jeg kan ikke styre det...
...de programmerede ind i mit hoved.
De skabte dig præcis, som de skabte mig.
Men du er bedre end mig.
Hvem sagde, hvad du skulle gøre?
Ingen.
Det lyder dejligt.
Hvem er det nu, der skal adlyde, din nar?
Så er det nok, Lasseter.
Det er nok!
Mike?
-Skal vi tage hjem? -Ja.
Godt.
Hun sagde "ja"!
Altså kan I ikke lige...
Tillykke! Midt i skoven i regnen! Så bliver det ikke værre!
Peter Douglas er ikke ansvarlig for sin adfærd det seneste døgn.
Vi kommer til Douglas. Derimod ødelagde du en statslig mission-
-og dermed døde uskyldige mennesker. Har jeg ikke ret i det?
-Javel. -Jo!
Lasseter aktiverede Howell, og dermed døde syv amerikanere, og missionen...
En mission, der startede og blev ført uden godkendelse fra ledelsen?
Ja, men du er nødt til at forstå...
-Jeg tog jo et initiativ. -Hvabehar?
Begik jeg fejl? Ja. Skød jeg et par genveje? Ja.
Men det var nødvendigt for at maksimere fordelen ved et eksisterende system.
Var det lykkedes for mig, havde du jo takket mig, ikke?
Hvad? Havde du så ikke takket mig?
-Jo. -Godt.
Tak.
Nu er jeg måske fræk, men du må ikke slå mig ihjel!
Jeg er kilden.
Jeg ringede og fortalte, hvad der skulle ske.
Af respekt og høflighed. Det fortryder jeg.
Jeg troede jo ikke, du ville være som et barn, der bare vil redde sin hvalp.
En hvalp uden fremtid. Jeg sagde, den skulle aflives. Den var ikke stueren!
Din bange og skøre hvalp har jo rabies.
Den dræber folk og skal rent faktisk aflives.
-Det forstår du da godt, ikke? -Javel.
Bed du til, at du kan hive et mirakel ud af røven nu.
Ellers...
...ligger du også der.
Miraklet er allerede sket.
Mit projekt fungerer.
En Wiseman slog hans Toughguys.
Mike Howell dræbte 17 Toughguys.
På egen hånd.
Han er det mest effektive aktiv, vi nogensinde har haft.
I 60 år!
Tilgiv mig...
Men er den hvalp ikke værd at redde?
En hvalp, der er 400 milliarder dollar værd.
Og som sidder i en celle lige nu.
Skal han bare aflives?
Hvor starter vi, agent Howell?
MANILLA, FILIPPINERNE SEKS MÅNEDER SENERE
Jeg kommer om lidt.
Hej!
De sprang på limpinden.
Er det ham?
Da vi pågreb ham, var det alt, han havde.
REND MIG!
Synes du, det er sjovt?
Jeg er Da Wei Rao, og så sender de en mand?!
En ubevæbnet mand.
Hvad er det, der er så sjovt?
Undskyld, men jeg anede ikke, at jeg talte mandarin.